ДЖЕЙМС ФРАНКО
ОЗ: ВЕЛИКИЯТ И МОГЪЩИЯТ
МИЛА КУНИС
РЕЙЧЪЛ УАЙЗ
МИШЕЛ УИЛЯМС
ЗАК БРАФ
БИЛ КОБС, ДЖОУИ КИНГ ТОНИ КОКС
СТИВЪН ХАРТ, АБИГЕЙЛ СПЕНСЪР БРУС КЕМБЪЛ
МУЗИКА: ДАНИ ЕЛФМАН
ОПЕРАТОР: ПИТЪР ДЕМИНГ
ПРОДУЦЕНТ: ДЖО РОТ
ПО МОТИВИ ОТ ТВОРБАТА НА ЛИМАН ФРАНК БАУМ
АДАПТАЦИЯ: МИЧЕЛ КАПНЪР
СЦЕНАРИЙ: МИЧЕЛ КАПНЪР и ДЕЙВИД ЛИНДЗИ - АБЕЪР
РЕЖИСЬОР: САМ РЕЙМИ
Пристъпете насам! Имаме допълнителни билети.
Ще се изумиш, приятелю, пристъпи насам.
Вижте най-чудните гледки на света.
Представления за наслада и трепет от всички краища на света.
Пристъпете в света на чудесата.
Тя е тук, дами и господа. На живо, само за вас.
Каубойката с точен мерник от дивия запад.
Обиколил е света, забавлявал е кралските особи в Европа.
Ще ви порази. Великият и могъщият Оз.
Винаги съм знаела, че ми е писано да съм в шоубизнеса.
Виж ме сега, асистент на магьосник.
А едва преди час продавах зехтин на мегдана.
Възможностите се появяват, когато най-малко очакваш, скъпа моя.
Каква премяна само!
Това не ти е нужно. Ще играеш "простото селско девойче".
Подарък! По случай дебюта ти.
Това бе на баба ми.
Серена от Якутск.
Има медал от войната. - Баба ти?
Да, била убита в битка, горката.
Коя битка? - Коя ли?
Били са много.
Чувала ли си за битката при Краплах?
Не. - Добре. Там е починала.
И тази музикална кутийка е единственият ми спомен за нея.
Но аз знам, че баба би искала да я дам на теб.
Професоре? - Франк!
Чорапът е на вратата! Репетираме.
Колко пъти казвах да чукаш? Почукай!
Почуках. - Какво има?
Време е за шоу. - Защо не казваш?
Само половината места са заети. Ето таксите им.
Жалко.
Добре. Това е твоят дял.
А за теб... аплаузите ще са награда.
А как мислиш се чувствам аз?
С моя талант, трябваше да играя в "Орфей".
Не в тая прашна паланка, с това разпадащо се, дрипаво палто.
Ще трябва пак да го кърпиш. - Пак ли?
Да вървим. Цилиндър! - Цилиндър.
Ти си новото момиче, а? - Да.
Чудесно, имахме нужда. Последната, горката, ни остави.
Заради разбито сърце. - Удар.
Сърдечен удар.
Но сега се лекува в Абълийн и очакваме скоро да се възстанови.
Може би ти искаш да идеш при нея?
Когато попитам за доброволец... - Ще вдигна ръка.
Прекалено квалифицирана си за тази работа, скъпа.
Да сътворим малко магия.
Дами и господа, шоуто започна! Все още има места,
не пропускайте шанса да видите Оз: Великият и могъщият!
Последвайте ме през пустините, в мистичните земи
на Арабския полуостров.
Самотният й дух чака поробен
от пет хиляди години.
Но тази вечер...
Ще се опитаме да я освободим.
Трябва ми доброволец от публиката.
Някой?
Който и да е.
Ами вие, госпожо?
Да, изберете мен.
Много мило от ваша страна.
Помни какво ти казах.
Дами и господа - една бедна селянка.
Няма нищо страшно, стига да имате вяра.
Защото щом вярвате, всичко е възможно.
Усещате, че ви се доспива.
Клепачите ви...
... натежават.
Спете!
Ела, Фернанда,
слей се в едно
с тази жена пред мен.
Чуваш ли ме,
кралице Фернанда?
Да.
Тогава се вдигни.
Вдигни се.
Заповядвам ти да се вдигнеш!
Вдигни се от пясъчната си гробницата си.
Въздигни се като духа си. - Виждам жица!
Грешите, господине. - Не е вярно!
Има жица. Една жица я поддържа.
Жица! - И аз я виждам. Ето я там.
Ясно като бял ден. Виждате ли?
Разиграват ни.
Жица!
Каква полза имам аз от жици? Франк.
Искам да проходя!
Моля?
Направете така, че да проходя.
Не сега, малката.
Нека... - Но аз вярвам във вас.
Не е много, но е всичко, което имаме.
Поне опитайте.
Бих го направил, но...
Хайде, излекувай момичето. - Направи чудото.
Бих го направил, но...
за нещастие тази вечер има вълнения във Вселената.
Не струваш! Не струваш! - Съжалявам.
Измамник! - Съжалявам...
Благодаря, благодаря.
Оз: Великият и могъщият.
Защо не пусна завесата по-рано, щяха да ме разкъсат.
Нищо не можеше да направите. Не мисля, че мина толкова зле.
Разбира се, че не мислиш. Ти си само тренирана маймуна.
Защо сте толкова жесток, професоре? Аз съм единственият ви приятел.
Приятел? Не си ми приятел, Франк.
Не ми трябва приятел,
а някой, който да сваля завесата навреме.
Жена е. - Най-после добри новини.
Да навия ли една музикална кутийка?
Не...
Не и за тази, Франк.
Здравей, Ани.
Здравей, Оскар.
Изглеждаш прекрасно.
Благодаря. - Какво е това?
Знаеш какво е.
Хубав спектакъл.
Видяла си излагацията ми?
Защо просто не каза истината на бедното момиче?
Коя, че съм шарлатанин? Щяха да ме убият.
Или по-лошо - да си искат парите обратно.
Хайде, седни.
Ще ти направя чай.
Мина доста време. Не сме се виждали откак...
Бяхте в града за последно?
Не се виждаме достатъчно често, Оскар.
Ами това е пътуващ цирк.
Как е фермата? Майка ти?
Не ми е пратила пай, дано не ми се сърди.
Трябва да ти кажа нещо, Оскар. - Нищо хубаво, предполагам.
Джон Гейл ми поиска ръката.
Затова дойдох.
Реших, че трябва да знаеш.
Това е великолепно, Ани.
Казах му, че ще си помисля.
Мъжете обичат този отговор.
Ти какво мислиш, че трябваше да направя?
Можеше да ти предложи и много по-лош от Джон Гейл.
Добър човек е. - Ти също.
Не.
Не съм.
Много неща съм, но не и добър човек.
Но можеш да станеш.
Стига да поискаш.
Там е работата.
Не желая.
Канзас е пълен с добри мъже.
Ходят на църква, задомяват се.
Мъже като Джон Гейл.
Мъже като баща ми.
Който цял живот чопкаше в пръстта,
само за да умре с лице заровено в нея.
Не искам това, Ани.
Не искам да съм добър човек, искам да съм велик.
Искам да съм като Хари Худини
и Томас Едисон взети заедно.
Точно това искам и аз за теб.
Величие.
Значи ме разбираш?
Да.
А ти мен?
Професоре, погледнете навън.
Не, Ханс, моля те! Била е на баба му.
Ще го прекърша на две!
Не, моля те! - Разкарай се.
Това е музикалната кутия на баба му. Нищо не означава.
Трябва да тръгвам. Поздравления за годежа.
Оскар? - Ще се видим в сънищата ми.
Ще ти откъсна главата!
Сим салабим!
Ето го! Навън е!
Къде отиваш? - Ще се видим в Милуоки.
Половината от този балон е моя! - Другата половина - моя.
Оз!
Мъртъв си!
Ела тук. Да го свалим, палячо.
Довиждане, загубеняко. - Върни се обратно.
Оз, тези ще ти трябват.
Хвърли ги. Сега.
Цилиндър!
Ти си мъртвец! - Сбогом.
Оревоар. Ауф видерзен.
Не! Не! Не!
Моля Те, не искам да умра!
Още нищо не съм постигнал.
Измъкни ме и ще сътворя велики дела.
Моля Те, дай ми шанс!
Обещавам.
Обещавам, ще се променя!
Благодаря Ти! Благодаря Ти!
Не, не! Хайде, приятелче.
Не мога да плувам. Не мога да плувам!
Помогнете!
Слава на Бога!
Помислих, че съм умрял.
Освен ако не си ангел.
В Рая ли съм?
Все още имаш планове за мен. Няма да съжаляваш.
Видях те да падаш от небето. - Ами да.
Балонът ми попадна в температурна инверсия.
На твое място вече щях да съм на брега.
Водата всъщност е приятна. - Повече ме притесняват речните феи.
Зъбките им са малки, но много остри. - Речни феи?
Какво е "речна фея"?
Разкарай се.
Злобнички мъничета са, нали?
Къде точно се намирам? - А ти как мислиш?
Нямам представа.
Не прилича на никое познато място. - Ти си в Оз.
Оз?
Това е моето име.
Оскар Зороастър Фардинг Айзък Норман Хенкел Емануел Амброуз Дигс.
Но... всички ме наричат Оз.
Знаех си. Пророчеството на царя е вярно.
Казано е, че велик магьосник с това име ще слезе от Небесата
и ще ни избави, и ето те тук.
Тук си, за да поискаш престола си. - Престол?
За царски престол ли говорим? - Да.
Защото ти ще си нашият цар. - Цар?
С палат и корона и скиптър?
Да, с прекрасен скиптър и огромен дворец.
И ще избавиш всички хора. - За златен скиптър ли говорим?
Да. Има злато отвъд представите ти.
И Оз ще си върне предишното величие.
Понеже ти си Магьосникът, нали така?
Да. Аз съм магьосникът.
Какво беше това? - Лакеите на Злата вещица.
Изпратени са да те убият. - Мен?
Зла вещица?
Да побързаме, или властването ти ще приключи без време!
Хайде.
Там вътре!
Дай ми крака си.
Може би Злата вещица ги е отзовала.
Не мисля, че харесвам вещици.
Какво?
Аз също съм вещица. Казвам се Теодора Добрата.
Не си вещица. - Разбира се, че съм.
А къде са ти брадавиците и метлата? - За какво ми е притрябвала метла?
За да летиш. - С метла?
Няма значение.
Страхуваш ли се? - Да.
Че нещо може да ти се случи.
Колко зла точно е Злата вещица?
Много е зла, отровила е баща си.
Доста зла. - Той бе цар и магьосник, като теб.
Но тя искаше трона само за себе си. Горкият човек.
Сестра ми я изгони от Изумрудения град.
Нямам търпение да ви запозная. Тя не вярваше, че ще дойдеш,
но сега ще види. А ти ще оправиш всичко.
Да.
Знаеш ли какво ни трябва?
Малко музика.
Това вълшебство ли е? - В известен смисъл.
Това е музикална кутия.
Не си ли виждала такава? Тази принадлежеше на баба ми.
Езарина от Якутск.
Ето.
Искам да ти я подаря.
Никой не ми е давал нищо просто така.
Красавица като теб?
Красива си като Елена от Троя. Сигурно имаш десетки обожатели.
Не знаеш много за вещиците, нали? - Може би...
Но се уча бързо.
Подари ми този танц, милейди.
Сега ще ми кажеш, че никога не са те канили на танц.
Никой, никога. - Значи е крайно време да се научиш.
Сложи ръка тук.
А другата - тук.
Хубаво е, нали?
Да.
Преди мислех, че ще бъда вечно самотна.
И тогава се появи ти.
Ти си не само велик магьосник,
но и човекът, с когото си принадлежим.
Ами разбираме се добре. И...
И?
И, както каза,
създадени сме един за друг.
Надявах се да го кажеш.
Помогнете! Спасете ме!
Бедното животинче!
Трябва да му помогнем, Магьоснико. - Помогнете ми!
Остави на Магьосника.
Хайде!
Нека спасим малката говореща маймуна с костюм на пиколо.
Вие, господине, моля ви, побързайте!
Имате ли нещо остро, като нож например? А зъбите ви?
Какви зъби имате?
Успокой се. Всичко ще е наред.
Махнете тези лиани! - Успокой се, де.
Ще умра! Ще ме изяде!
Не се безпокой, растението няма да те изяде.
Не растението, а лъвът.
Лъв? - Мъртви сме!
Изяж първо него!
Сим салабим!
Хайде, страхливецо, трепери пред величието ми!
Ти си превъзходен магьосник. - Магьосник?
Значи пророчеството е вярно?
Точно така. - Добре, спасих те.
Нищо работа, просто малко магия.
Отиваме ли в двореца? - Да.
Приятен ден, господине. - Почакайте! Моля ви, сър.
Аз съм Финли. Домът на господаря ми бе превзет от слугите на Злата вещица.
Оттогава се крия в гората.
Но сега вие спасихте живота ми, Магьоснико.
Затова ще съм ви длъжен до живот.
Няма нужда. - Ще бъда ваш покорен и верен слуга
от днес до сетния си час.
Сладък е.
Добре, нает си. - Великолепно, да си стиснем ръцете.
Чантата ми, маймуно! - Разбира се.
Навярно не носите много багаж.
Взех я!
Вие вървете.
Изумруденият град. Жълтите павета водят до него.
Всичко това е за теб, Магьоснико.
Добре, че зеленото е любимият ми цвят.
Ще бъдеш най-добрият цар, който Оз познава.
Благодаря. - Ще съм горда да бъда твоя царица.
Моя царица? - Ще бъдем заедно вовеки.
Но точно сега хиляди хора в Оз очакват да видят чудесата ти.
Хиляди? Многобройна публика.
Какво ще правим, Магьоснико? - Маймуно,
какво каза за вечния дълг?
Отдал съм ви живота си. Заклел съм се да изпълнявам
всяко ваше желание до края на дните си.
Завинаги? - Да, господине, неотменимо е.
Добре, защото не съм Магьосникът.
Сър, чувството ви за хумор е неизчерпаемо, както и чудно.
Напомняте ми... - Маймуно, не съм Магьосникът.
Да бяхте казали, преди да се закълна. - Вече е късно.
Кажете истината на невинното момиче! - По-късно.
Като мой асистент, трябва да знаеш трите правила:
Слушай, следвай, мълчи!
Какво е третото правило?
Точно така. Слушай, разчитам на теб.
Трябва да убедим жителите на Оз, че са открили магьосника си.
Здравей, Нак. - Очаквахме те, Теодора.
Ще надуя фанфара.
Не, не, не, не! Не сега!
Това е Магьосникът.
Как сте, господине? - Тоя ли е Магьосникът?
Проблем ли има?
Има.
Приветстваме те, Магьоснико!
Приветстваме го. Най-могъщият от всички.
Най-големият, силен и истински измежду всички истински магьосници.
Благодаря. - На когото може да се вярва
и който няма задни мисли и подривни намерения.
Магьосник с извисен морал.
Истински, добър, стабилен магьосник, дами и господа.
Представям ви Магьосника.
Как се справих?
Хора? Може ли да се кача в каляската?
Моля ви, качете ме.
Ще надуя фанфара. - Не сега.
Това ли е? Това ли е моят трон?
Харесва ли ти?
Надявам се да е така, защото аз лично го наглеждах за теб,
очаквайки пристигането ти.
Много благодаря. - Слава на тебе,
най-после пристигна и пророчеството ще се сбъдне.
Това е славен ден за цялото царство.
Ако може да добавя...
ти ще си най-красивият цар, който сме имали.
Ласкателка!
Коя е тази завладяваща жена?
Сестра ми. - Еванора, царският съветник.
Защитавах Изумрудения град, докато очаквахме пристигането ти.
Тук съм, за да ти служа, както служих на предния цар.
Нямам търпение.
Започва да ми харесва, сестро.
Скиптърът ми. - Хайде, поседни си.
Как се чувстваш? - Пасва ми перфектно.
Нак ще ти покаже покоите и...
По-късно ще си поговорим.
С удоволствие. Маймуно, чантата ми.
Да, Магьоснико. Веднага, о, велики и могъщи.
Благодаря, кривундел. - Името ми е Нак.
Не е ли прелестен? Не ти ли казах, че ще дойде?
Как смееш да водиш този мерзавец тук
и да му позволяваш да сяда на трона? - Защо не?
Той е Магьосникът. - Магьосникът?
Поне така твърди. Не ти ли е хрумвало,
че може да е измамник, в съзаклятие със Злата вещица.
Да е изпратен тук да ни убие. - Това е абсурдно.
Не аз я подценявам.
Или пък подценявам теб.
Да не би най-после да сте се съюзили, сестро?
Не съм на ничия страна, знаеш това.
Искам мир, а той може да ни го даде. Той е добър човек.
Какво знаеш ти за това? Дълбоко в сърцето си, ти си зла.
Не съм зла!
Преливаш от гняв.
Нима мислиш,
че заговорнича срещу теб или престола?
Ти си ми сестра и те обичам.
Добре.
Но искам доказателство, че той е този, за когото се представя.
Но той вече се доказа. - Не и на мен.
Благодаря за обиколката. - Това ми е работата.
Да правиш обиколки? - Да се грижа за царя.
Разбира се. По този повод си мислех,
че ще е хубаво да направим царски пир.
Сестра ми ми каза, че магията ти е доста силна.
Наистина?
Да, озадачава умовете на тези, които я видят.
Бих искала и аз да я видя. - Да.
Покажи ми я сега.
Сега? - Да.
Всичко с времето си.
А има време за всичко.
Толкова мъдро и правилно.
Остана едно последно място, което желая да ти покажа.
Царската съкровищница на Оз.
Принадлежи на този, който седи на престола.
Не се притеснявай, Магьоснико, наслади се на богатството си.
Мое е! Мое.
Край с костюмите втора ръка.
Ще нося само коприна и сатен.
Али Баба!
Имам си и такова нещо.
Какво е? - Бокал.
Бокал!
Винаги съм искал такъв. И сега си имам.
Ами... не точно.
Ще станеш цар само ако победиш Злата вещица.
Така е предсказано, но щом още не си го изпълнил...
Не съм цар. - Не още, не.
Първо се отърви от Злата вещица. - Вярно.
А тя не е лесна за убиване. - Така си и мислех.
Чакай малко...
Не сме говорили нищо за убийство.
Ако не искаш да си цар, просто ще забравим за всичко -
за златото, рубините и бокала. - Искам!
Просто не тръпна да убия дама. - Тя не е дама!
Тя е зла вещица.
И твоята магия единствена има силата да я унищожи.
Трябва да отидеш в Тъмната гора и да унищожиш вълшебната й пръчка.
Пръчка? - Изворът на силата й.
Без нея ще умре.
Не се сбогувах с Теодора. Ще се разстрои.
Аз ще и кажа колко я обичаш, колко... - Не.
Не казвай това. - Ще кажа каквото искаш, но...
ще ни избавиш ли или не?
Аз съм вашият магьосник.
Наистина ли ще го направите? - Няма да е трудно.
Трудно е. Много е трудно.
Много трудно се убива зла вещица.
Бедното момиче наистина ви харесва.
Ще й мине. На всички им минава.
Тя е млада, много магьосници ще омагьоса.
Всяка ваша лъжа ни приближава все повече до тъмницата.
Не мисли за тях като за лъжи, а за стъпала по пътя към величието.
Сетих се, ще се върнем и ще кажем истината.
Ще се извините, че излъгахте, че вие сте магьосникът.
Трябва да изглеждате разкаян. Може да поплачете дори.
Можете ли? Ще нарежа лук. - Няма да се върна.
Ще намерим вещицата, ще откраднем пръчката й,
аз ще получа златото, а ти - цяла купчина банани.
Банани?
Ясно, щом съм маймуна значи обичам банани, така ли?
Това е погрешен стереотип.
Обичаш ли банани? - Разбира се, не ставай смешен.
Идващо от теб, звучи обидно. Ще предложим да измием прозорците
в Изумрудения град. Така ще ни простят.
Или да помогнем с инфраструктурата. Видях няколко павета.
Не изглежда добре.
Няма да ходим там. - Някой може да се нуждае от помощ.
Не че си се загрижил. - Върни се обратно!
Върни се!
Трябва да идем при Злата вещица, какво ще правим тук?
Какво се е случило тук?
Ехо.
Здравей.
Добре ли си?
Спокойно, няма да те нараним.
Това е Финли. - Здравей.
Аз се казвам Оз.
Вие...
Вие ли сте Магьосникът?
Чувала си за мен. - Всеки ви знае.
Значи знаеш, че няма от какво да се боиш.
Хайде, излез.
Не мога.
Добре, почакай.
О, не!
Счупена съм!
Не се безпокой, ще ти помогна. Дай ми чантата.
Аз... имам нещо...
Ето го.
Какво е това? - Магия в шишенце.
Магия?
Хайде, да опитаме.
Ще сложим малко тук.
Така...
Трябва да стане.
Готово.
Връщат се!
Всичко е наред.
Заминаха си.
Злата вещица ги праща.
Защо?
Снощи...
целият град празнуваше навън,
защото чухме, че най-сетне сте пристигнал.
Аз? - Толкова се радвахме.
Но тогава...
Но тогава тези неща долетяха.
И те...
Те...
Ето.
Последното парче.
Ще опиташ ли да се изправиш?
Добре.
Хайде.
Полека.
Сега ще те пусна.
Добре.
А сега ела при мен.
Не мисля, че мога. - А аз мисля, че можеш.
Хайде.
Браво! - Успяхте!
Благодаря ви!
Тъмната гора.
Добре, това е.
Тръгни по този път и до 2-3 часа ще си в Изумрудения град.
Кажи им, че аз те пращам и ще се погрижат за теб.
Драго ми беше.
Но...
Аз искам да дойда с вас. - Какво?
На лов за вещици?
Не. Ти си малко момиченце. - По-силна съм, отколкото изглеждам.
Не ме заболя. - Идвам с вас!
Имам едно правило - да не работя с деца и животни.
А вече работя с този тук. Не се впрягай.
Отговорът е "не".
Не прави така.
Ще се оправиш. - Ще ме оставите сама?
Ще се оправиш. - На път...
... насред нищото? - Тръгни по паважа и ще стигнеш.
Пак плаче, какво да правя?
Не. Слизай. Хайде, слизай.
Моля ви, нека дойда с вас! - Не! Слизай!
Няма да ви преча, обещавам! - Без кукли на лова за вещици.
Нека да дойда и аз! - Добре.
Щом искаш, ела. Ще падне голяма веселба.
Добре, хайде да си убием вещица.
Ще умрете! Ще умрете!
Гарваните не казаха ли, че ще умрем? - Така направиха.
Магьоснико.
Я стига.
Страх ме е.
Мислиш ли, че наоколо има призраци? - Не.
Не, разбира се. - А зли духове?
Или немъртви? - Немъртви?
Престани вече.
Слизай. - Нещо пипна шапката ми!
И опашката ми. - Ще се успокоиш ли?
Искам вкъщи!
Цилиндъра! Мерси!
Мразя Тъмната гора! Мразя я!
Боже мой! На косъм беше.
Къде сме?
Това трябва да е мястото.
И как ще убиеш Злата вещица?
Трябва да взема вълшебната й пръчица.
Щом я счупя, край с нея.
Защо не използваш това? - То има нож?
Откъде го взе? - Порцеланова съм.
Все с нещо трябва да се защитавам.
Дай това.
Честно... - Ти си "честно".
Вижте.
Това трябва да е тя.
Остави пръчицата. - Но как ще я вземем?
Слушайте. Ето го плана:
вещицата е триъгълникът, маймуно, ти си хиксът,
аз съм О, порцеланката е кривата линия.
Искам да съм сърце. Може ли да съм сърце?
Добре, ето. Сърце си.
Добре. Сега, сърцето остава тук,
докато О се промъква оттук.
Хиксът минава напречно.
Ясно ли е?
Наздраве. - Браво на теб. Изкиха плана.
Както и да е. Просто иди там и ръмжи като животно.
Аз ще взема пръчката, щом се обърне. Изчезвай!
Да! Хайде, хайде.
О, не!
Крава?
Хайде, хайде.
Побързай. - Взех я!
Счупете я, Магьоснико, счупете я. - Магьосник ли каза?
Наистина ли си Магьосникът?
Сложен въпрос е. Какво всъщност е магьосник?
Да. Аз съм магьосникът.
Значи има надежда.
Какво става? - Не знам. Нали изкихах плана.
Толкова дълго чаках да те срещна. - И...
Досега не сме се срещали? - Със сигурност не сме.
Щях да помня. - И никога не си била в Канзас?
Какво е Канзас? Мястото, от което идваш?
Сигурно си пътувал дълго до Оз. - Така е.
Аз съм Добрата Глинда - вещицата на Юга.
Мислех, че Еванора е Добрата вещица? - Еванора е истинската Зла вещица -
подла и коварна.
Тя заблуди всички, дори сестра си.
Убеди всички, че аз съм отровила баща си.
Но всъщност бе тя. - Тогава...
Тя е разрушила моя град?
Много съжалявам, дете.
Ето пръчицата ти. Съжалявам, че мучах.
И само като се замисля, че едва не я убихте за шепа злато.
Шепа? По-скоро цели планини, друже!
Не че щях да го направя. Нямаше да счупя пръчицата ти.
Последвайте ме.
Добре.
Не! Не, не! Не може да бъде!
Проклета да си, Глинда! Трябваше да си мъртва!
Проклета да си с красивото си личице! - Сестро!
Сестро, Магьосникът е изчезнал. Търсих го навсякъде.
Какво става? Къде е Магьосникът?
Къде наистина? При Глинда.
Значи се случва.
Сестро, пророчеството се сбъдва.
Той ще разсее мрака.
Ще докара мир. - Да, сигурна съм, че се случва.
Откъде я имаш? - Това ли?
Подарък ми е... От него.
Той...
Снощи дойде в покоите ми.
О, как само танцувахме!
Сякаш бе безкрай.
Още усещам топлото му тяло, притиснато в моето.
Права беше за него, сестро - той е Великият магьосник.
Друг не би ме накарал да се чувствам така.
Не... Не и теб, сестро.
Каза ми, че заедно ще царуваме в Оз.
Че ще бъда негова царица. - Нима?
А дали това не са били твоите думи към него?
Глупачка такава!
Сама си го заслужи!
Искам да видя този магьосник на парчета!
Не ме разочаровайте втори път!
Отлитайте!
Със смъртта на баща ми, народът загуби добър и благороден водач.
И мрачна сянка застели тези земи.
Трябваше да се изправя сама срещу Еванора и да гледам...
Как градовете ни се рушаха, децата - осиротяваха,
а сърцето ми ридаеше.
Не можех да предпазя добрия народ на Оз сама.
Единствено бащиното пророчество ме караше да чакам...
Теб.
Великият магьосник от Канзас, който ще ни спаси.
Значи това е пророчеството.
Когато се съгласих да стана цар,
не осъзнавах колко сложно е всъщност. - Тя знае.
Моля? - Еванора знае, че знаеш истината.
Какво ще правим? - Магьоснико, сега е моментът.
За кое? - Да ползваш магията си!
Вярно, магията ми.
Мисля, че е по-добре да бягаме.
Да бягаме? - Ами да.
Чухте Магьосника - бягайте! - Да изчезваме!
Настигат ни! - Чакай! Какво правиш?
Това ще ги спре ли? - Не зная!
Добра работа! Изплъзнахме се. - Бяхме на косъм!
Чакайте, чувам нещо.
Настигат ни!
Не! Пази се!
Маймуно? Порцеланово момиченце?
Магьоснико! Насам!
Помогнете ми, моля ви!
Добре ли си? - Да.
И аз съм добре.
Да изчезваме! - Чудесно!
Не можа ли да измислиш нещо по-добро от мъгла?
Само за това се сетих.
Дръж това!
Дръж и мен! Не пускай! - Маймуно, хвани я!
Не пускай! - Дръж ме за опашката!
Не толкова силно!
Приближават се.
Какво ще правим? - Какво, наистина?
Направете като мен.
Освен ако нямаш друго предложение? - Ами... Не, действай.
Чакай! Какво правиш?
Уанда!
Къде тръгна? - Тя каза да правим като нея.
И ще скочиш, понеже така е казала? - Аз имам криле.
Ами аз? - Скачай!
Тия мехури са бързички, а?
Хей, това стена ли е? - Нещо подобно.
Отблъсква враговете ни и ни пази от беди.
Но сме се запътили право към нея. - Точно така.
И то доста бързичко. Как се...
Това чудо има ли спирачки?
Движа се твърде бързо! Ще умра!
Не се тревожи, Магьоснико, това е вълшебна стена.
И само добрите души могат да преминат отвъд.
Ще умра!
Уанда!
Прекрасно е.
От дълги времена те очакват, Магьоснико.
Слава на великия и могъщия Оз!
Благодаря ви! Страхотна тълпа сте.
Вие носите щастието в щастливата страна Оз.
Момичета, слушайте, не съм играчка! Не съм играчка! Оз!
Здравейте!
Няма ли фойерверки? - Какво е "фойерверки"?
Напомни ми да ти покажа някога. - Глинда, тези ли предпочиташ,
или тези? - Не зная, и двата са прекрасни.
Помогни ни, Магьоснико! - Моля те, спаси ни!
Трябва да ти призная, че...
Може и да не съм точно магьосник.
Да, зная.
Поне не такъв магьосник, какъвто очаквахме.
Личи ли ми? - Да.
Личи още, че си слаб, себичен и абсолютен самозван.
А има ли нещо, което не знаеш за мен?
Дали ще спасиш народа ми.
Току-що ти казах, че не съм вашият магьосник.
Но те не го знаят.
Накараш ли ги да повярват, значи си магьосник.
Все пак живеем в отчаяни времена.
Можеш ли да ги накараш да повярват?
А ще получа ли онова злато?
Добри люде на Оз,
вашият магьосник дойде!
Какво има, сестро?
Погледни ги колко са щастливи.
Дали тя ще стане негова царица? - Разбира се, че ще стане.
Ти какво очакваше? Не можем да се конкурираме с Глинда.
Никой не може.
О, Боже! Боли, сестро!
Силна е болката на разбитото сърце. Твоят магьосник ти го причини.
Накарай болката да спре. - Наистина ли го желаеш?
Една хапка - само толкова е нужно.
Една хапка и твоят свят ще се промени завинаги.
Една хапка и сърцето ти ще стане несломимо.
Една хапка и двете с теб ще споделим трона.
Или предпочиташ Оз и Глинда там?
Ти си Злата вещица, не Глинда.
Лъгала си ме, сестро! - Прекрасно е, нали?
Колко прозрачно става всичко.
Какво става с мен? - Просто сърцето ти се вкаменява.
Не се бой, Теодора.
Скоро ще чувстваш единствено прекрасна...
... злоба.
Не!
Сестро?
Сестро, ама че си грозна.
С едно простичко заклинание мога да върна нещата постарому.
Не! Сега това съм аз!
Искам той да ме види такава.
Искам той да разбере, че той ме направи такава.
Мили Боже!
Дръж се като могъщия водач, за когото те мислят.
Моралът е ключът за победа над Еванора.
Да смятам ли, че имаш план? - Не.
Ти имаш план. Ще ни поведеш в битка и ще върнеш трона.
А разполагаме ли с армия?
Един вид.
Квадрантите, Ваше Величество.
Вие сте войници? - Не, сър.
Предимно фермери. - Фермери значи?
Но можете да се биете. - Не, сър.
Но можем да копаем. - Копаете?
Аз умея да кова. - Аз пека хляб.
Аз пък пера. - Не помага.
Аз правя плашила.
Все полезни неща. - Защо не?
Това са тенекеджиите.
Шегуваш ли се? - Не ни подценявай, Магьоснико.
Тенекеджиите са славни инженери. Могат да построят всичко.
И ще ти кажа още нещо - можем да построим всичко!
Да, чух. - И ще щурмуваме Изумрудения град.
Ако не измрете по път.
И накрая - дъвчащите.
Кажете ми, че умеете да се биете. - Не.
Но шием хубави дрехи. - И пеем.
Не, няма нужда.
Сладки са, ще ти харесат.
Пророчеството вярно бе, той със вятъра дойде.
И нека всеки да научи - чудото във Оз се случи!
Добре, достатъчно. - И злото ще сломиш,
о, Могъщи Оз, с магията си ще ни спасиш!
Дъвчащи, спрете!
Те наистина шият прекрасни дрехи.
Чуй ме, Уанда... - Глинда.
Момчета, починете малко.
Та, Глинда...
Всички те са прекрасни хора.
Но нима очакваш да убият Злата вещица
и армия от летящи маймуни?
Не очаквам да убиват никого. - Как така?
На добрият народ на Оз е забранено да убива.
Забранено?
Искаш да поведа армия, която не убива?
Ако беше лесно, нямаше да ни трябва магьосник, нали?
Нещо не е наред! - Гледайте!
Стената е по-силна от Злата вещица.
Изглежда ще я преодолее. - Не и сама.
Какво, помага ли й някой? - Пазете се! Бягайте!
Пазете децата! Бягайте!
Глинда!
Тук има толкова добрина.
Направо ми се гади.
Още ли мислите, че вашият магьосник ще ви спаси от такива като мен?
Говори! Или ще ти изтръгна езика!
Коя е тази?
Не ме ли позна, Магьоснико?
Толкова ли съм се променила? - Теодора?
Подари ми този танц.
Ясно. Малко си разстроена.
Спри, Теодора! Нараняваш го.
Теодора, какво се е случило с теб?
Ти ми се случи!
Това не си ти. Всичко е заради сестра ти.
Оплела те е в магиите си. Надявах се, че ще го прозреш.
О, Глинда, все така наивна...
Също като баща ти.
Затова бе така лесно за сестра ми да го погуби.
Тя уби само човека.
Не и вярата му. - Върви си, вещице!
Преди Магьосникът да те е разпердушинил!
Колко мило.
Всички вие вярвате в него.
Някога и аз му вярвах.
А колкото до теб, красавице моя...
Когато се завърна със сестра си и нейната армия,
земята ви ще се пропие с кръвта на всеки тенекеджия,
квадрант и дъвчащ в царството ти.
Подценяваш ни, Теодора.
Ние сме смел и единен народ.
А сега Магьосникът е тук, за да ни поведе.
Колкото да магьосника ви...
Смъртта ще застигне първо него.
И всички вие ще прозрете, че той е един егоистичен,
и простосмъртен самозван.
Дай ми това!
Ти беше този, който поиска метлата.
Нали, Магьоснико?
Всичко е наред.
Спокойно! Тя си замина! Не се бойте!
Сега Магьосникът е с нас! Магьоснико?
Бягаш?
Обеща да ни помогнеш. - Да, преди да видя врага ни.
Армия и втора зла вещица,
кълняща се в унищожението ни. - Ще ги надвием! Трябва да има начин.
Нещо, за което не сме се сетили. - Глинда.
Трябва ти истински магьосник. А най-добре генерал.
Но имам само теб!
Не си магьосникът, когото очаквах.
Нямаш силите, които смятах.
Но си тук.
И трябва да има причина за това.
Навярно си способен на повече, отколкото подозираш.
Глинда, ще ми се да имах отговора.
Но аз съм един дребен мошеник.
Шарлатанин.
Не съм онзи човек, който искаш да бъда.
Някой трябва да ме завие.
Разбира се.
Позволи на мен.
Преди го правеше тате.
Разбирам.
Тогава може би предпочиташ Магьосника?
Да, моля.
Добре. Ето така.
Готово. - Момент!
Сега дръпнете завивките. - Да, мадам.
Удобно ли е?
Лека нощ! - Изпълнявате ли желания?
Дали какво? - Изпълнявате желания?
Предишният магьосник го правеше.
Хората прииждаха в Изумрудения град и го молеха желания.
И ако желанията бяха добри и почтени, той ги изпълняваше.
Така ли е правил? - Знаете ли аз за какво мечтая?
За хубава рокля?
Семейството ми да се върне.
Зная, но съжалявам.
Не мога да изпълнявам желания.
Не съм такъв магьосник.
И аз така си помислих.
Там, откъдето идвам, няма истински магьосници.
Макар че съществува един.
Томас Алва Едисон -
магьосникът от Менлоу Парк.
Истински велик човек. - Той изпълнява ли желания?
Не, но може да се взира в бъдещето и да го прави реалност.
Той е изобретил електрическата крушка, фонографа.
Изобретил е камера, която снима подвижни картини.
Картини, които се движат? - Да!
Представяш ли си? А е имал само тел и стъкло.
С почти нищо, той е превърнал немислимото в реалност.
И вие ли сте такъв магьосник?
Такъв магьосник бих искал да бъда.
Но вие сте такъв. Виждам го.
Предпочитам да изпълнявахте желания, но и така сте добър магьосник.
Лека нощ, Магьоснико.
Глинда, сетих се.
Какво се сети? - Как да оправим тази бъркотия.
Какво е това? - Боен план.
ОВЛАДЯВАНЕТО НА МАГИЯТА
Тук пише за всичко. За илюзии, фокуси.
Виж, знам, че не съм магьосникът, когото очакваше.
Но е вероятно да бъда магьосникът, от когото имаш нужда.
Ти каза, че си един мошеник? - Точно така.
Един обикновен фокусник? - Да.
Голям измамник? - Най-добрият.
Карнавалният магьосник ще направи представление.
Ще направя невероятно представление. Невиждано в земите на Оз.
Магия! Мистерия. Фокусничество!
Ще бъде най-великият ми номер.
Тенекеджии, съберете се. - Бързо!
Ето какво ще измайсторите. В моите земи го наричат праксиноскоп.
Но аз направих няколко промени.
С него можеш да прожектираш образи във въздуха.
Невъзможно! - Няма невъзможни неща, ако си решен.
Така е!
Три пътя водят към Изумрудения град.
На изток са смъртоносните макови полета. От тях трябва да се пазим.
Защо? - Едно вдишване и заспиваш завинаги.
Ние и будни не сме много силни.
Добре. Ще се пазим от него.
Или пък не.
В магьосничеството стъклото е винаги полезно. Удивява публиката.
Ще смесвате сяра, калиев нитрат
и въглища, за да създадете така наречения барут.
Трябва да ни доставите 200 бали сено до обяд.
Добре.
Лакеи мои.
Скоро ще се сблъскате с Глинда и слабата й армия.
Когато видят кулата ни, те ще побегнат...
Не! Няма да им позволим да избягат! Няма да им покажем милост!
Добавих този регулируем обектив, както и някои други неща. Погледни.
Да. Самият Едисон би се гордял.
Има още нещо, което искам да направиш.
Но бих искал да си остане между нас. - Добре.
Знаеш ли как се прави балон с горещ въздух?
Всичко е много впечатляващо,
но още не си ми казала как ще го вкараш в Изумрудения град.
Спокойно. Имам си човек. - Как така си имаш човек?
Здравей, Магьоснико! - Я виж ти...
И това ако не е кривундел. - Казвам се Нак!
Не се карайте. - Мърдай, Магьоснико!
Чупи се! - Ще ти чупя носа!
Дойде време да си върша работата. Нали съм измамник.
Спри. Един измамник не би могъл да направи всичко това.
Ти си нещо повече от това. - Явно съм измамил и теб.
Ти си измамил единствено себе си.
За да те пази.
Не че ти трябва.
Велики хора на Оз,
днес се бием, за да освободим земите от вещерската напаст.
Малцина сме... Но сме силни!
Квадранти! Тенекеджии! Дъвчащи!
Врагът ни превъзхожда. Но ние сме въоръжени с куража си...
трудолюбието и най-вече... вярата ни един в друг.
Няма от какво да се страхуваме, стига да имаме вяра.
А когато имаме вяра, всичко е възможно!
Напред!
Спрете!
Добър ден, колега. - Каква работа имате тук?
Припаси за битката. - Доставяме припаси за битката.
За днес няма доставки. Дайте документите за преминаване.
Не ме ли позна? Аз съм Нак, градският вестител.
Господине, опитвам се да си върша...
Исках...
Нека преминат! - Нека преминат.
Какво е това?
Как смеят да тръгват срещу нас?
Разкъсайте ги! - Полетете!
Това е номер.
Отстъпление! Отстъпление!
Проклети да сте!
Това не е краят!
Мъглата се издига. Квадранти, връщайте се!
Към горите! - Пазете се!
Отведете я!
Привет, Велики магьоснико! - Кои са тези?
Сигурно са от съпротивата. Разтоварете!
Да, сър. Да отиваме отзад!
Тръгвай. - Вие донесете количката!
Всичко е готово. Сега ни трябваш ти. - Хайде.
Трябва да направя още нещо. - Няма време.
Можеш да тръгваш. - Да, сър.
Казах на Глинда, че ще постъпиш така. Тя каза, че не съм прав, но уви.
За какво говориш? - За онзи балон, който ти направиха.
Какъв балон?
Викат ме.
Добре, момчета, не забравяйте да се придържате към плана.
Към плана ли? Ти си планът! Трябваше да се придържаме към теб.
Ще се справите чудесно! Довиждане!
Върни се, не можем сами! - Магьоснико!
Не знам какво да правя!
Жители на Изумрудения град,
вижте какво ще ви се случи, ако ми се опълчите.
Пуснете я!
Признавам си, че днес Глинда се справи много добре.
Пуснете я!
Знаем истината. Ти отрови царя!
Стражи, спрете ги!
Жителите няма да търпят това. - Няма.
Тишина!
Какво да направя сега? - Вземи сестра си и полети надалеч!
Така ли? - Докато все още можеш.
Вместо това ще направя нещо коренно различно
и ще го направя много, много бавно.
Ще премахна блясъка от това красиво лице.
До такава степен, че да стане мрачно.
Отдавна чакам този момент.
О, не!
Беше казал, че това ще е най-великият му номер.
А каза ли ти, че ще го изиграе на нас.
Колко е предвидим.
Знаех си, че онзи глупак няма как да е Магьосникът.
Направете път!
Откажи се, Глинда. Защо продължаваш да се съпротивляваш?
Защото вярвам в Магьосника.
И аз вярвах някога.
Вижте си Магьосника.
Къде отива?
Изоставя ни. - Как може да го направи?
Не!
Явно не е толкова велик и могъщ.
Здравей, маймуно! - Оз!
Мислех, че си мъртъв.
Плакал си доста. За мен ли?
Не, от дима е. - Добре.
Измами всички. Това наистина беше най-великият ти номер.
Това беше едва увертюрата. - Нека това са последните думи.
Свършено е с пророчеството ви. Царят, който го изрече,
и магьосникът, който се опита да го изпълни, са мъртви.
Време е за шоу. - При тях ще се присъедини и
Добрата Глинда.
Сбогом.
Поздрави баща си от мен.
Мечтите на хората не умират.
Не бойте се, жители на Оз.
Не бойте се, защото аз съм...
Великият и могъщият Магьосник от Оз.
Още номера. Как смееш да ни се опълчиш?
Как смея? Вие как смеете, зли сестри?
Никой не се опълчва на Оз!
Стража, унищожете го! - Напред!
Стража, върнете се бързо!
Реши, че можеш да ме убиеш? Да убиеш мен?
Благодарение на теб, загубих тленната си обвивка.
Сега съм в истинската си форма.
По-силен съм отвсякога!
Аз съм непобедим. Още ли се съмняваш в мен?
Противопоставям ти се!
Добра работа, сестро. - Благодаря ти.
Побързай! Много се бавиш.
Почакай.
Мислят си, че побеждават.
Включи го пак.
Включи го! - Имаме разхлабена жица.
Винтът заяде. - Чакай малко.
Използвай това.
Успях.
Не може да бъде!
Не можеш да ме победиш! Аз съм безсмъртен.
Аз съм великият и могъщият Магьосник от Оз.
Сега наблюдавайте как свалям звездите!
Гледайте!
Значи това са фойерверките.
Той е Магьосникът.
Евенора се хвана. В момента бяга. - Измамихме една.
Върни се, пъзла такава! - Глинда?
Ти дойде. - А казвахте, че аз съм по-слабата.
Може да нямам силата да те убия.
Но мога да убия някого, когото обичаш.
По-нагоре! - Опитвам се.
Огън!
Махай се, Зла вещице!
Мразя те.
Тръгвай си завинаги!
Вещицата си тръгна! - Да.
Знаех си, че ще успеем. - Да.
Теодора, знам, че в действителност не си такава.
Ако някога откриеш доброто в себе си, можеш да се върнеш пак.
Никога!
Не бързай толкова!
С теб не сме приключили още.
Престолът е твой, Глинда. Какво още искаш?
Ти не можеш да ми го дадеш.
Ти ми отне най-ценното. Моя баща.
Никога повече няма да усетя добрината му.
Но ми стига да видя хората му свободни.
Разбира се, Глинда. Мисля, че го заслужават.
Какво има, Глинда? Да не ти свършиха мехурите?
Не са ми нужни. Те са само за фукане.
Какво направи?
Виж какво ми причини!
Сега всички ще видят същността ти.
В името на баща ми те прокуждам от града за вечни времена.
Скъпи жители на Оз, нося ви съобщение от Великия магьосник.
Само с кураж и вяра ние постигнахме невъзможното.
Като ваш магьосник обявявам, че земите на Оз са свободни завинаги.
Добре. Моля, затвори завесите. - Опитвам се.
Добре, нека пробваме.
Включено ли е?
Това нещо работи ли? - Чудесно е.
Я, това ако не е най-красивата вещица в цял Оз.
Здрасти, Глинда.
Здравей, Магьоснико.
Добра работа. Машината ти работи чудесно.
Това е просто майсторство. Вие показахте истински кураж.
Баща ви щеше да е повече от горд. Щеше да бъде възхитен от вас.
Сим салабим!
Справихте се отлично.
Сега сме подготвени, в случай, че някой пожелае да говори с Магьосника.
Помнете, Оскар Дигс умря, за да се роди Магьосникът от Оз.
Когато вещиците се върнат, а те ще се върнат, всички трябва да вярват.
Ние ще опазим тайната ти. - Радвам се.
Дойде време за подаръците. - Подаръци?
Не сега, Нак. - Какви подаръци?
Знаете, че не мога да изпълнявам желания. Ще се задоволите с това.
Първо на тенекеджията.
На човека, който може да измайстори всичко, давам...
късметлийското си магическо нещо.
Нека ти помогне за реконструирането на Изумрудения град.
Ще го пазя като очите си. - Благодаря ти, че повярва в мен.
Дойде ред на кривундел. - Казвам се Нак!
Кривундел, на теб ти давам нещо, от което се нуждаеш много.
Това нещо може да превърне един нещастен ден в радостен.
Това не го искам! - Твое е.
Вземи си го! - Не мога.
Нак, изглеждаш добре, когато си усмихнат.
Така е. - Благодаря ти.
Финли, ти бе неотлъчно до мен,
когато всяка маймуна с всичкия си би избягала.
Давам ти нещо, което не съм давал на никого досега.
Моето приятелство.
Сега ти си моят партньор. Моят приятел.
Това е всичко, което някога съм искал.
Сега е моят ред! - Ела тук.
Не мога да ти дам това, което искаш най-много.
Мога да ти предложа само това.
Предлагам ти нас.
Знам, че искаше друго семейство... - Идеално е.
Благодаря ти.
Ти какво ли ще получиш? - Аз нямам нужда от нищо, дете.
Дано да имаш подарък за Глинда. - Разбира се.
Най-добрия го запазих за края.
Ти получаваш гледка, на която всички завиждат, но никой не я е виждал.
Ще бъдеш удивена от това, което ще намериш зад завесите.
Тук е доста тясно. - Хубаво е, нали?
Какво си намислил, Магьоснико? - Какво? Просто те развеждам.
И искам да ти благодаря.
За това, че отвори очите ми. - И какво виждаш с тях?
Виждам, че имам всичко, което съм искал.
От самото начало вярвах, че в теб има нещо.
Величие? - Не, нещо по-хубаво.
Добрина.
Сега, Нак.
Превод и субтитри: mass_effect, vortex и EurekAa
http://subs.sab.bz Translator`s Heaven
КРАЙ